Viimane aeg on Kärdlas vaatamas käia kolme näitust. Kolme erineva põlvkonna naismaalija tööde näituste üldpealkirjaks võikski olla “Naiste vägi”. Urve Tõnnuse Kultuurikeskuse väljapaneku pealkiri “Naise vägi” passib ka Merike Ennola-Saimre kui Johanna Mudisti loomele.
* * *
Merike Ennola-Saimre (1947–2015) maalid näitusel ”Meri – mu armastus” tema loometee erinevatest aegadest jäävad Hiiumaa muuseumi Pikka Majja maikuuni.
17. mail oleks Merike saanud 75. Kunstiõpingute kursusekaaslaste jutte temast olin kuulnud ja Merikese maale
vabariiklikel noortenäitustel olin näinud. See oli palju
varem, kui Merikesega Hiiumaal 1983. aasta sügisel tuttavaks sain. Ott Lambing kutsus Ilmar Torni (1921–1999), tookordse Eesti Kunstnike liidu esimehe Hiiumaa kunstnike näitust vaatama ja meiega kohtuma. Ja siis ma Kärdla Kultuurikeskuses suurte sõstrasilmadega Merikest, vanadele sõpradele ja kursusekaaslastele Muri, esimest korda nägingi. Kumbki meist eriti jutukas polnud. Aga Merikese maalid kõnetasid mind küll oma valguses läbipaistva vee värvide omapäraga. Ja seda juba esimesest tööst, mida Tallinnas näitusel näinud olin. Kui ta maalis, unustas ta enda ilmselt täiesti ära ja jälgis vaid köitvaid vee värelusi värvides. Tunne, mis mere avarus temas tekitas, läheb alateadlikult vaatajale üle. Samuti on väga selgelt äratuntav esimese õpinguaja, Tartu Kunstikooli-aegsetes töödes olev pallaslik värvivaim. ERKI lisas sellele vaid sügavust ja kogemust.
* * *
Kultuurikeskuses on ainult veebruarikuus disainer Urve Tõnnuse (1957) looming. Koroona-ajal on kunstnik hakanud hoopiski maalima. Näitus “Naise vägi” on akrüülidega täiendatud kollaažide-assamblaažide intrigeeriv, värvikirev tehismaailm. Aluseks on võetud ajalooliselt tuntud maalide fragmendid, pop-ikoonid ja kaasaegsete
fotograafide efektsed fotod. Nägin Tallinnas Tauno Kangro
skulptuuri-stuudio Tiigri-aasta saabumise eel korraldatud rahvusvahelisel kaslaste näitusel Urve Tõnnuse maali “Mona Liisu”, mis tekitas oma huumorimeelsusega hea tuju. Kärdla-näituselgi läheb meel rõõmsaks. Ja näeme ka pilti “Must ingel” (60×89 akrüülmaal), mis läheb ühe Šveitsi galerii näituse koosseisus Veneetsia biennaalile. Kunstnik ise ütles, et see pilt kõnetab noori, ta on saanud palju vastukaja teismelistelt. Maalilaad on kaasaegselt hoogne. Maalipind meenutab mulle aga Lemming Nageli maalilist nägemust.
* * *
Mul on kahju, et Johanna Mudisti, sündinud 1991, näitust “Lugusid olemisest II” Nelja Nurga galeriis on nii vähe vaatamas käidud. Sedagi näitust saab Hiiumaal vaadata vaid veebruarikuu lõpuni. Noor kunstnik maalib sisemisi seisundeid. Pildi värv on müstiline haarav maailm. Selles on midagi väga üldinimlikku, toetavat. Koloriit on mahe ja läbipaistev. Lähedus vanaisa Peeter Mudisti maalidega on tajutav.
Johanna Mudist nagu Merike
Ennola-Saimregi on alustanud õpinguid Tartus, Kõrgemas kunstikoolis Pallas ja edasi on temagi õppinud Tallinnas Eesti Kunstiakadeemias.
Mõlemad on saanud Tartust teatava sarnase vaimsuse, võiks öelda tahtmise ja oskuse näha värvide valguse võlu ja seda ka lõuendile kanda.
LIIA LÜDIG-ALGVERE
kunstnik
![](https://hiiuleht.ee/wp-content/uploads/2022/12/hiiuleht_logo_mobile.png)