Oh herm jah – sel jüripeeval kippus Kärdle kultuurimaja saal natust vehe liiga kitsaks jeema.
Nenna palju olli üle Hiiu saare kokku tulnd sösuseid killedel keikidel üks ja sama elukutse – pinsjonäär.
Sots osakonna proua Saarna kiitis kevadpiu hakatuseks ka, et hermus vahva aa teiteid nähja. Ma vaatsi tungil täis saalis ümber ja leitsi, et daamide seas umbes täpselt oma paarkümmend meest ka nähja vöis. Nende seas olli ennast saali prässind ka noor mees, ameti poolest linnapää.
Heekene küll, meite pidu läks lahti ja keikse esimisena said oma männiku veskisse va Käina valla omad. Väga ilusti laulid daamid ikke sennest samusest armastusest. Kuda viisi seda armastust meite eas pruugitakse, eks see olene üsna mütmest asja olust.
Pühalepa omad ollid kevade aegu iseäranis lusti täis. Nenna laulus kui tantsusgid. Ansambel nagu vehegene segakoor kohe. Ikkegid 12 inimest püüne peel, killest kogunisti kolm meestrahvad! Kui nad ennast vehe natust ka köigudama öpiks, vöiks julgelt “Laululahingusse” minna. Muu seas – ka ainumas vallavanem vettis vaevaks oma pinsjonääre lilledega tervidama tulla. Neh aga preegud jo see säästu aeg…
Kokku hoidmise ehk säästmise teema olli Emmaste valla daamede trumplugu, mis nende oma Valja kirjutud. Et kudas kokkuhoiu mötes oma papiga ühest taldrekust söödakse ja küindla valgel istudakse. Teina jälle soovidas säästupirne ja muud sösust kraami. Kui aga nende “kalale” läind mihed pudelitega kuju jöutsid, läks vehe natust ütlemiseks. Vallandamist äi pooldatud, küll aga koondamist, sest siis saab möne sendi koondamisrahagid.
Körgesaare Mari ja Jüri ollid oma lapsepölve tagasi jöudend. Lapsesuu täädis, et vanaemad aa nenna paksud, sest muidu äi mahuks nende sisse keik see häädus äragid. Kahi, et muud numbrid ette kandmata ja nägemata jähid – linna pilli massinad äi vettend maarahva lugudele heelt sisse(?!)
Hurraa! Kärdel aa jälle sündind uus laulu mäng ehk muusikal. Osalised peigmihena Silvi, pruutidena Anne, Agnessa ja Helve, muusikutena Viiva ja Imbi, kis ise ka lood nuputand. Kohvitantad aga pole üldse mingisugused vanad tantad. Nenna nobesti ja kerge jalaga tantsivad, et olemise poolest keik alles teises nooruses, mette rohkem.
Meitele olli lubat piul miskit üllatus ka tehja. Moo eest olli neid isegid rohkem kui üks. See vehegeste Käina poiste vigur tants panni keiki plaksudama. Ammetlik üllatus olli see, kui rahva seas lasti ringi käia pisised ämbrid, mike sees jägati tervise rohtu – küüslaugu küüsi! Aga pisine piisk teist “tervise rohtu” olli meite jäuks kohvi ja kookide laua peelgid. Sösust luksust pole meitel Kärdel änam isegi jöulupiu aegu nähja olnd.
Suured tänud ka käsitöö tegijatele ja näitajatele. Neh, olgugid meitel rööm ja mure segamisti, lähtved ilmadkid sojaks ja ehk terviskid siis jälle tüki maad parem.
![](https://hiiuleht.ee/wp-content/uploads/2022/12/hiiuleht_logo_mobile.png)